Katedra bohemistiky
Posudek na magisterskou diplomovou práci

Autor: Jitka Fojtková

Studijní obor: Česká filologie

Název práce (česky/anglicky): Český "magický" realismus

Vedoucí práce: Mgr. Lenka Pořízková

Hodnotící kritéria
Soulad názvu práce s obsahem, schopnost formulovat cíl a závěry práce
Teoretická podkladová koncepce, metodologie, terminologie
Schopnost analýzy excerpovaného materiálu/předmětu výzkumu a následné syntézy
Interpretace a argumentace
Sekundární literatura, tvůrčí aplikace, schopnost kritického komentáře
Struktura práce, výstavba textu, adekvátnost použitých stylistických prostředků, dodržení ortografické a gramatické normy
Bibliografický a poznámkový aparát, jednotný způsob citací
Výsledný průměr

Pozn.: Pro hodnocení se používá tzv. jemná známková stupnice, tedy: 1,0 – 1,3 – 1,7 – 2,0 – 2,3 – 2,7 – 3,0 – 3,3 – 4.

Hodnocení písemné verze práce – návrh klasifikačního stupně:

Magický realismus jako pojem se v české literatuře objevuje především v souvislosti s tvorbou několika prozaiků, zároveň však právě jimi (ale nejenom jimi) bývá odmítán jako aplikace cizorodého termínu, vyhovujícího jinému kulturnímu kontextu. Je tedy na místě klást si otázku, zda je toto označení adekvátní, respektive zda lze stanovit konkrétní množinu charakteristik, které spojují diskutovaná česká díla s určitým specifickým typem hispanoamerické produkce či jeho modifikacemi v jiných literaturách. 
Diplomantka přirozeně nemohla svou analýzu opřít o vlastní hispanologické studium a musela se při definování magického realismu spolehnout na syntetizující monografie české a anglické provenience. Magický realismus tak vymezuje především na základě konceptu W. B. Farise prezentovaného ve studii Ordinary Enchantments, což lze akceptovat. 
Pasáže, které shrnují vznik a vývoj magického realismu v jihoamerickém i evropském kontextu a nastiňují problematiku spojenou s vymezováním termínu vůči "zázračnému reálnu", jsou především sumarizací poznatků přejatých ze sekundární literatury. Jako nutný úvod do problematiky však plní svůj účel.

Jako mírně problematické vnímám kapitoly, v nichž se diplomantka snaží vypořádat s některými naratologickými kategoriemi (fokalizace) a s teorií fikčních, resp. možných světů. Tyto metodologické nástroje bývají při analýzách magického realismu poměrně často využívány, neboť dobře umožňují postihnout specifickou povahu vyprávění s magickými prvky. Šestistránková kapitola, kterou diplomatka literárněvědným konceptům věnuje, však nutně vede k jistému zjednodušení, zcela by postačilo na zvolené metody odkázat, navíc by se snížilo riziko nešťastného zaplétání do nejasných termínů (viz níže). Dvojnásob to platí o kapitole Fikční a historické světy, z níž mi jasně nevyplývá důvod, proč byla do práce zahrnuta. Naopak velmi užitečné by bylo, kdyby analýza textů kromě fokalizace více zohledňovala i jednotlivé typy vypravěčů.

V poslední teoretické kapitole se diplomantka pokouší vymezit magický realismus vůči jiným typům narativů obsahujících magické prvky. Tento problém by vydal na samostanou studii - nicméně pro potřeby práce bylo nutné alespoň stručně formulovat základní rozdíly tak, jak bývají obvykle v odborné literatuře reflektovány. Nejdiskutabilnější je zde hranice vedená mezi magickým realismem a postmodernu, čehož si je diplomantka vědoma, a proto se snaží především konfrontovat různé přístupy několika literárních autorit, které jsou čitelné z toho, jakými termíny charakterizují tvorbu různých prozaiků. Vlastní diplomantčino řešení však za úplně přesvědčivé nepovažuji (viz níže).

Nejsem si dále jistá zacházením s pojmem "možný svět". V úvodní doleželovsko-ronenovské kapitole ho diplomantka definuje jako svět myslitelný (tj. fyzicky možný i fyzicky nemožný). V kapitole Science fiction píše, že science fiction a fantasy "popisují pouze alternativní světy", kdežto magický realismus "světy možné, tedy takové, které jsou myslitelné." Není ale alternativní svět zároveň jedením z typů světů možných? A nejsou možné světy konstruované v magickém realismu stejně tak alternativními světy jako u sci-fi  či fantasy? 
Stejný problém mám s pojmem "nepravděpodobná fikce", kterou podle diplomantky generují díla postmoderní, zatímco magický realismus nikoli, neboť: "V magickém realismu je možné cokoliv. Neexistuje pro něj nepravděpodobné." Dále konstatuje víru autorů v mýtus a ireálno, která se předpokládá i u čtenářů. Klasifikovat typ fikce na základě subjektivní víry autorského či dokonce čtenářského subjektu je ale podle mě více než problematické. Pokud např. (nepřímo citovaný) Luis Leal uvažuje o "zázračném reálnu" v souvislosti s vírou v existenci zázračného, chápe ho jednoznačně jako "postoj", nikoli typ fikce. A nejsou navíc tvrzení o předpokladu "čtenářské víry v ireálno" v rozporu s konstatováními (v práci na několika místech), že nás autoři magického realismu svádějí k tomu, abychom nevysvětlitelné jevy považovali za sen či halucinaci, neboť "se nám jeví jako neuskutečnitelné, a to z toho důvodu, že nejsou racionálně zdůvodnitelné"? Čtenář věřící v iracionální jevy by přece neměl sklony interpretovat je jako sen či halucinaci.

Vlastní analytická část práce je založena na vyhledávání stanovených "ukazatelů", tj. rysů, které se dají označit jako základ poetiky magického realismu, v šesti dílech tří autorů. Diplomantka zároveň sleduje, jakými konkrétními prostředky jednotliví autoři oněch typických charakteristik textu dosahují - v tom je vlastní těžiště práce. Přistoupíme-li na úvodní vymezení magického realismu právě stanovenými konstantami a ne jinými, pak se, myslím, podařilo prokázat oprávněnost aplikace daného termínu v českém prostředí, nebo přinejmenším výstižně popsat podstatu jednoho specifického proudu současné české literatury s poukazem na zřetelnou formální (nikoli genetickou) podobnost s magickým realismem hispanoamerickým. K naplnění cíle práce mám jen dílčí výtku: Pokud diplomantka několikrát píše doslovně o "podobě magického realismu" u českých autorů, může to svádět k mylné domněnce, že jedním z cílů práce mělo být postižení specifika českého magického realismu oproti hispanoamerickému, což však vzhledem k charakteru práce nebylo úplně možné. 

Dílčí formální výtky:
Citace "z druhé ruky" bez dohledání původního zdroje.
Méně šťastné stylistické obraty - sporadicky.
Gramatická a úroveň je v zásadě bez problému.

Přes uvedené výtky jde o přemýšlivou a poctivě provedenou práci, která splňuje nároky na ni kladené. Doporučuji k obhajobě, za písemnou verzi navrhuji známku 2+.

Náměty pro obhajobu (formou otázek): 
Diplomantka původně uvádí jako specifikum magického realismu převažující nefokalizovaný způsob vyprávění (nulovou fokalizaci), což je více méně názor přejatý ze sekundární literatury, v závěru však (správně) upozorňuje na nesignalizované "přepínání" mezi nulovou a vnitřní fokalizací, které se objevuje u analyzovaných próz. Bylo by v tomto ohledu možné mluvit o textech vnitřně fokalizovaných, jejichž celková perspektiva však zůstává nefokalizovaná (pokud se přidržím úvodní parafráze Genetta)?

Datum a podpis vedoucího práce:

Hodnocení průběhu obhajoby (prezentace, odpovědi na otázky a připomínky z posudků, diskuse v plénu) – návrh klasifikačního stupně:

Výsledné hodnocení –klasifikační stupeň:

Datum a podpis vedoucího komise pro obhajoby BDP: