UNIVERZITA PALACKÉHO
Cyrilometodějská teologická fakulta
Univerzitní 22, 771 11 Olomouc

HODNOCENÍ DIPLOMOVÉ PRÁCE
Oponentský posudek

Jméno a příjmení studenta: Michal Cvingráf
Číslo knihy: 4/2013 – KST 
Katedra: systematické teologie
Obor: Katolická teologie
Zaměření: dogmatika
Vedoucí diplomové práce: Prof. Ctirad V. Pospíšil, Th.D.
Titul diplomové práce:  
CHRISTOLOGIE, PNEUMATOLOGIE, MARIOLOGIE, EKLESIOLOGIE 
A ANGELOLOGIE V KÁZÁNÍCH JANA VALERIÁNA JIRSÍKA

Diplomová práce pana Michala Cvingráfa (obdobně jako diplomové práce jeho kolegů Pavla Obra a Lukáše Urbana) je malým – samotný autor hovoří skromně o „kapce v moři“ (srov. s. 8) –ale ne nedůležitým příspěvkem k postupnému hlubšímu zmapování české teologie XIX. století, jehož horlivým iniciátorem je vedoucí práce, prof. Ctirad V. Pospíšil. Jedná se tudíž o téma z oblasti, která není ještě příliš zpracována, volá po zpracování a je jen postupně zpracovávána. S tím pak souvisí další kladná stránka práce, totiž to, že se pouze nejedná o lepší či horší kompilaci, ale o původní práci, zpracovávající literaturu, která doposud nebyla hlouběji zkoumána. Navíc postava biskupa Jana Valeriána Jirsíka je významná jak po stránce teologické, tak po stránce církevní a duchovní. Proto je třeba ocenit již samotné téma diplomové práce. Četba práce pak ukazuje na to, že vhodnosti tématu odpovídá jeho velmi dobré zpracování, které lze snad nejlépe charakterizovat jako poctivé.
	Název práce odpovídá přesně jejímu obsahu.
	Základní struktura práce – a taktéž detailnější členění jednotlivých kapitol – jsou vzorné: Po úvodu následuje první, propedeutická kapitola o době, životě a díle biskupa Jirsíka. Zbývajících pět kapitol se věnuje samotnému tématu práce, dobře vyjádřenému jejím titulem, totiž tomu, co je v Jirsíkových kázáních zajímavé z hlediska dogmatického pojednání o Pánu Ježíši Kristu, Ducha Svatém, Panně Marii, Církvi a andělích. Práce je řádně a vhodně opatřena závěrem, anotací, resumé, bibliografií, seznamem zkratek a jednou obrazovou přílohou, totiž portrétem samotného Jirsíka. 
	Obdobně pochvalná slova lze říci na adresu obsahu práce: Jednotlivé kapitoly práce opravdu poctivě probírají a rozebírají uvedená témata v Jirsíkových kázáních. Jako referenční bod a doplněk pro tato témata v  kázáních byla vhodně zvolena Jirsíkova Populární dogmatika, a to s výjimkou eklesiologie, kde se autor práce zaměřuje na Jirsíkovo zdůraznění úlohy laiků a kde se – kvůli nepřítomnosti tohoto tématu v  Populární dogmatice –  stávají referenčním bodem dokumenty II. vatikánského koncilu: to nicméně dovoluje překvapivě uvidět, že obojí, Jirsík a II. vatikánský koncil, se až tak příliš neliší. Zcela podle metodologické zásady, že k syntéze se přistoupí až poté, co se náležitě rozvinula analýza, je každá kapitola ukončena syntetickým shrnutím jednotlivých témat. V závěru celé práce se pak přistupuje k druhé syntéze všech témat. Nelze ani opominout autorovo jasné, a přitom střízlivé zapálení pro téma práce a jeho svědectví o duchovním přínosu práce, vyjádřené především v jejím závěru (srov. s. 65-67). 
	Velmi dobré struktuře a obsahu práce odpovídá i její vnější forma. To se v neposlední řadě týká bibliografických údajů jak v poznámkách pod čarou, tak v závěrečné bibliografii.

Úlohou oponenta je nejenom chválit, ale také poukázat na slabší stránky práce: Co se týká obsahových nedostatků, na s. 6-7 se v textu úvodu objevují zkratky Jirsíkových děl, které autor bude dále užívat, přičemž podle nás by bylo lepší umístit je do poznámek pod čarou. Na s. 36-37, 45 a 65 se podle nás nevhodně rozlišuje mezi mší sv. a eucharistií, kdy mše sv. je zde víceméně chápána jako pouhé označení obětního aspektu eucharistie a eucharistie jako pouhé označení eucharistie jakožto reálné přítomnosti a svátosti. Přitom obojí výraz může označovat a skutečně označuje eucharistii ze všech tří jmenovaných hledisek. Na s. 65 se píše o čtyřech projevech andělského působení v našem životě, přičemž není uvedeno, o jaké projevy se jedná.
	Pak jsou zde některé drobnější chyby, které se týkají vnější formy práce: V citačním odstavci na s. 12 se uvádějí navíc uvozovky na jeho konci. Není také zřejmé, zda se jedná o citaci Jirsíkových slov či o citaci slov jeho životopisce, prof. Jaroslava Kadlece. Na s. 42 se uvádí, že v Populární dogmatice se mluví třikrát o reálné a podstatné přítomnosti Krista v Nejsvětější svátosti, přičemž v poznámce pode čarou chybí odkaz na příslušné stránky této knihy. Mezinárodní papežská mariánská akademie v pozn. 180 na s. 51 není napsána majuskulou (navíc jsou češtinářky chybně všechna její počáteční písmena uvedena jako velká). V závěrečné bibliografii (na s. 70-71) chybějí u encykliky Rerum novarum odkaz na stránky, na jakých se v knize Sociální encykliky nachází. U vydání řeckého originálu Nového zákona jsou jeho známí editoři Nestlé a Aland uváděni odlišně než jiní autoři v bibliografii. U Pospíšilova díla Různé podoby… jsou chybně napsány místo vydání a nakladatel. 

Jak je patrné, uvedené výtky jsou opravdu jen marginální a významněji nenarušují celkové velmi pozitivní hodnocení diplomové práce pana Michala Cvingráfa, kterému můžeme upřímně pogratulovat k dobře odvedené práci.

Hodnocená práce vyhovuje požadavkům diplomové práce. 
Hodnotím ji známkou: B. 
Doporučuji předloženou práci k přijetí.  

V Olomouci dne 10. května 2013.

PhDr. Martin Š. Filip OP, Th.D.