Katedra bohemistiky
Posudek na magisterskou diplomovou práci

Autor: Kateřina Stratílková

Studijní obor: česká filologie

Název práce (česky/anglicky): Analýza vyprávěcí strategie v románech Jaroslava Havlíčka / Analysis of Narrative Strategies in the Novels by Jaroslav Havlíček 

Vedoucí práce: Mgr. Jiří Hrabal, Ph.D.

Hodnotící kritéria	Hodnocení	
		 1,0–4	
Soulad názvu práce s obsahem, schopnost formulovat cíl a závěry práce	1,3	
Teoretická podkladová koncepce, metodologie, terminologie	1,3	
Schopnost analýzy excerpovaného materiálu/předmětu výzkumu a následné syntézy	1,3	
Interpretace a argumentace	1,3	
Sekundární literatura, tvůrčí aplikace, schopnost kritického komentáře	2,0	
Struktura práce, výstavba textu, adekvátnost použitých stylistických prostředků, dodržení ortografické a gramatické normy	1	
Bibliografický a poznámkový aparát, jednotný způsob citací	1,7	
Výsledný průměr	1,4	

Pozn.: Pro hodnocení se používá tzv. jemná známková stupnice, tedy: 1,0 – 1,3 – 1,7 – 2,0 – 2,3 – 2,7 – 3,0 – 3,3 – 4.

Hodnocení písemné verze práce – návrh klasifikačního stupně:

B

Náměty pro obhajobu:
1) Proč jste přijala naratologické pojetí, které zastáváte? V čem spatřujete jeho přednosti?
2) Objasněte, jak rozumíte vypravěčské nespolehlivosti s ohledem na mou výhradu v textu níže.
3) V kterém románu podle Vás Havlíček zvolil nejefektivnější narativní strategii pro významovou výstavbu toho kterého románu?

Další poznámky k práci, kritické připomínky:

Kateřina Stratílková se ve své diplomové práci zabývá analýzou narativních strategií v románové tvorbě Jaroslava Havlíčka.
DP má jasně formulovaný cíl a přehlednou strukturu. Diplomantka píše věcně, dobře zvládá styl odborného textu.
Nejprve na deseti stranách vymezuje naratologickou pozici, kterou zastává. Pro samotnou analýzu Havlíčkových románů je to důležité, neboť tato pozice směřuje diplomantku k úkolům, které při analýze jednotlivých románů promýšlí a zpracovává. Nejde tedy o obligátní způsob teoretické předmluvy v DP, v níž se píše „ten řekl to a ten zas tohle“, aniž by to pro práci samotnou něco znamenalo. Mohl bych sice diplomantce vytýkat nekritické přijetí určitého naratologického pojetí, ale cílem práce je analýza Havlíčkových románů, nikoli teoretická disputace. Důležité je, že diplomantka rozumí kategoriím a nástrojům, kterých využívá, a dokáže s nimi adekvátně a efektivně nakládat.
Jediná vážnější výhrada se z mé strany týká konceptu nespolehlivosti: diplomantka jednak tvrdí, že signály nespolehlivosti musí být přítomny v textu samém (s. 55; ty jsou přítomny nějak „neinterpretovaně“?), ale jednak také to, že nespolehlivost je interpretačně podmíněná (s. 56).
Tato nekompatibilita v teorii se však nikterak negativně neprojevila v diplomantčině samotné analýze.
Vlastní analýza „lingvistických signálů“ konstituce vypravěče, vypravěčské vědoucnosti či nespolehlivosti je velice zdařilá a považuji za jednu z nejlepších „aplikovaných“ naratologických analýz, které jsem v deskách diplomových prací četl. Neznamená to však, že některé části práce nemohly být rozpracovanější (např. podkapitola 3.2.3), a zdají se mi trochu nevytěžené. 
Trochu samoúčelně působí kapitola zabývající se fokalizací, kde sice K.S. dobře odhaluje fokalizované pasáže, ale ne zcela dostatečně pojmenovává, k čemu vlastně slouží, k čemu jsou ve vyprávěcích strategiích jednotlivých románů využity.
Diplomová práce je psána bez formulačních defektů, až v samotném závěru práce (s. 78) by bylo dobré první souvětí revidovat. Asi nelze říci, že „vypravěč je dominantní interpretační strategií“, resp. co by to znamenalo?
Je škoda, že diplomantce unikly nedostatky a nedůslednosti v poznámkovém aparátu a bibliografii.
Práci nicméně hodnotím jako velmi zdařilou a doporučuji ji k obhajobě.

Datum a podpis vedoucího DP:
Mgr. Jiří Hrabal, Ph.D.
20. 8. 2014