Katedra bohemistiky
Posudek na magisterskou diplomovou práci 

Autor: Bc. Zuzana Pečenková

Studijní obor: Česká filologie a historické vědy

Název práce (česky/anglicky): Cestopisné texty ze Středomoří v časopise Lumír od roku 1851 do roku 1914/ Accounts of travels from the Mediterranean in the magazine Lumír 
from 1851 to 1914
Oponent práce: Mgr. Jana Vrajová, Ph.D.

Hodnotící kritéria	Hodnocení	
		 	
Soulad názvu práce s obsahem, schopnost formulovat cíl a závěry/výsledky práce	C	
Teoretická podkladová koncepce, metodologie, terminologie	B	
Schopnost analýzy excerpovaného materiálu/předmětu výzkumu a následné syntézy	C	
Interpretace a argumentace	C	
Sekundární literatura, tvůrčí aplikace, schopnost kritického komentáře	C	
Struktura práce, výstavba textu, adekvátnost použitých stylistických prostředků, dodržení ortografické a gramatické normy	D	
Bibliografický a poznámkový aparát, jednotný způsob citací	A	
Výsledný průměr	C	

Hodnocení písemné verze práce – návrh klasifikačního stupně:

C

Náměty pro obhajobu:

1.	V práci píšete, že Wünschovy cestopisné texty vycházely v rubrice fejetony. Jaké pro to máte vysvětlení? V práci argumentujete tím, že byly jeho texty „příliš krátké na to, aby byly zveřejněny jako běžné články“ (s. 43). Bylo by možné uvažovat nad dalšími důvody?

Další poznámky k práci, kritické připomínky:

Magisterská práce Bc. Zuzany Pečenkové se soustředí na problematiku cestopisných textů publikovaných v periodiku Lumír mezi lety 1851–1914. Významná pozornost byla věnována cestopisům z oblasti Středomoří, bylo tedy na místě objasnit odlišné užívání tohoto termínu a jeho specifika. Autorka se tomuto tématu věnovala důsledně a opřela se o domácí i zahraniční literaturu předmětu, podobně otevřela i problematiku žánru cestopisu vůbec. Zcela na místě je zdůraznění termínu alterity v souvislosti s promýšlením zobrazování cizího v cestopisných textech. Škoda jen, že jej autorka sama ve svých interpretačních sondách de facto vůbec nevyužila. Vzhledem k promýšlení problematiky cestování a cestovatelství je přínosná podkapitola nazvaná Vymezení pojmu cestovatel a turista, v níž diplomantka dokládá odbornou literaturou napětí mezi těmito dvěma termíny a odlišnost výkladu podniknutých cest, které je z odlišnosti přístupu k cestování odvozeno. Pro předloženou práci je toto téma přínosné vzhledem k tomu, že se jedná o problematiku diskutovanou již v 19. století a ovšem kulminující ve století dvacátém. 
Obecně platí, že kapitoly, v nichž se autorka opírá zásadním způsobem o závěry odborných textů, jsou přesvědčivé a přinášejí relevantní informace pro výzkum. Naopak tam, kde má předvést vlastní interpretační výkon, je patrné formulační tápání a nepřesnosti, bohužel poměrně hojně spjaté s prohřešky proti ortografii, odbornému stylu či syntaktické normě. 
Příklady:
s. 5 „budeme chápat pojem Středomoří, jako…“ (čárka navíc)
s. 9 „nejen, že“ (bez čárky)
s. 27 opět chyba v čárce – „cestopisné texty byly vnímány vedle historických a kritických článků, jako literatura odborná…“
s. 9 o 25 let později (rozepsat číslovku)
s. 9 „čímž se neliší od Vlašínovi (SIC!!) definice“ 

Vybrané stylistické nesrovnalosti: s. 6 - 7 „Lumír poprvé vyšel v čele s odpovědným redaktorem Břetislavem Mikovcem“ 
s. 16 „odmítá dokola popisovat mešity“ – stylisticky neodpovídá odbornému stylu
s. 6 „díky vzniku mimopracovní doby“
s. 8 „je však vhodné uvést několik snah o jeho uvedení“ (definice pojmu cestopis)

Autorka se však dopustila též několika věcných chyb – jedna z nich dokládá pravděpodobně nedostatečnou orientaci v odborné literárněhistorické literatuře. Jinak by se totiž opakovaně (s. 15 a s. 28) nepokoušela cestopis Zpomínky na Damašek připsat Václavu Rodomilu Krameriovi jen proto, že se domnívala, že používal pro podpis značku –K. Ten v době, kdy cestopis vycházel, velmi pravděpodobně nikam necestoval a žil v Praze a Vídni ve finanční tísni. Podstatné však je, že jeho šifra sice byla velké K, ale bez předchozí pomlčky, což je možné si ověřit v Lexikonu české literatury u hesla V. R. K, kde jsou všechny šifry a pseudonymy, pod nimiž publikoval, uvedeny. 
Další věcnou chybou je konstatování na s. 6, že Kladsko bylo součástí českých zemí a proto cestopis směřující do Dušníku v Kladsku není možné považovat za text reflektující zahraničí. Toto tvrzení je příliš zjednodušené, protože Kladsko patřilo již od poloviny 18. století Prusku, tudíž ho není možné v kontextu přemýšlení o 19. století vnímat jako součást českých zemí. (V roce 1742 bylo Kladsko od Čech Vratislavským mírem odtrženo a přičleněno spolu s velkou částí Slezska k Prusku. Jako součást Pruska se poté stalo i součástí Německé říše. Jediným pojítkem Kladska s Čechami zůstala církevní správa.)
Ač jsou v kontextu celé diplomové práce tato věcná pochybení spíše okrajovými, jsou dokladem nepříliš pečlivé autorčiny práce se zdroji a neochotou ověřovat fakta. 
Jakkoli chápu nutnost načrtnout charakter zkoumaného periodika a popsat rubriky, v nichž se cestopisné texty objevovaly, považuji kapitolu věnovanou kulturně-historickému pozadí časopisu Lumír za příliš rozsáhlou a odvádějící pozornost od zkoumaného. 
Významnou částí diplomové práce jsou synopse cestopisů čtyř autorů: Jana Slavomíra Tomíčka, Kvido Mansveta, Josefa Wunsche a Jiřího Gutha-Jarchovského. Jejich interpretace je však zasazena až do závěrečné kapitoly, která sice působí uceleně, avšak čtenářsky vstřícnější by bylo dílčí interpretační závěry přiřadit vždy k jednotlivým synopsím. 

Diplomovou práci doporučuji k obhajobě a za písemnou verzi navrhuji hodnocení C.

Datum a podpis oponenta:

1. ledna 2025								Mgr. Jana Vrajová, Ph.D.