Author: Ing. Zdenka Pištěláková
Last saved by: FF UP

POSUDEK BAKALÁŘSKÉ DIPLOMOVÉ PRÁCE
Autorka: Kateřina Ševčíková
Název: Dopisy Jakuba Demla Timotheu Vodičkovi

	Téma práce - edici dosud ne zcela zpřístupněné korespondence J. Demla T. Vodičkovi - pokládám za významné už proto, že Demlovy dopisy mají význam jak dokumentární (a to nejen pro poznání jeho životopisu, ale i příslušné historické doby), tak literární. Texty dopisů jsou tu editovány v zásadě kvalitně po stránce pravopisné úpravy i dalších formálních náležitostí. Příprava faktografických poznámek jistě vyžadovala rozsáhlé bádání, jehož výsledek oceňuji, jenom se domnívám, že biografické údaje o známých osobnostech, které lze považovat za součást tzv. kánonu literárního i obecně kulturního a historického (např. Vítězslav Nezval, Pius XII. a jiní), mohly být podstatně stručnější a přímo zaměřeny k souvislostem, ve kterých Deml tyto osobnosti v dopisech zmiňuje. Podobně bych doporučoval, aby v úvodních pasážích byly zestručněny životopisné údaje Demlovy a Vodičkovy, které dnes můžeme najít v mnoha příručkách, a spíš aby byl vystižen charakter jejich vztahu - i na základě informací z dopisů. Také charakteristika dialektu na Velkomeziříčsku (s. 157) by nemusela být uvedena v téměř shodných formulacích podle Běličova “Nástinu české dialektologie”; stačilo by stručně určit dané nářečí a uvést ty znaky, které najdeme v Demlových dopisech (čili zase - více propojit doprovodné výklady s obsahem editovaných textů). Pravopisná úprava dopisů je náležitá, ale její zdůvodnění v ediční poznámce často hodnotí jazykové jevy podle vlastního povědomí autorky, nikoli podle platné kodifikace: např. tvary po převratě, v kostelích, záhodno jsou zde nazvány “specifické” (s. 155), přestože je uvádějí i současné příručky a není třeba vůbec uvažovat o jejich úpravě. (Při ediční přípravě je nutno automaticky užívat též Pravidla českého pravopisu a některou z mluvnic češtiny.) K překladu latinských citátů, kterými je Demlův text protkán, vyhledala autorka odbornou pomoc, ale některá tlumočení by bylo třeba revidovat: např. český překlad verše Žalmu 75,9, i když je převzat z oficiálního vydání, neodpovídá příslušnému místu ve Vulgátě (faex tamen eius non est exinanita). Vyjadřování autorčiných komentářů místy vybočuje mimo odborný styl, např. “proti obviněním z kolaborace, jež se na jeho hlavu snesla” nebo “útoky proti Demlově osobě /.../ si braly na paškál antisemitské výroky” (s. 8). K bližšímu poznání osobností J. Demla i T. Vodičky doporučuji ještě knihy Jana Žáčka “Demloviana” a “Klíče - román prozaika”: autor znal oba spisovatele osobně.
	Dotazy k diskusi: Jak se doopravdy jmenoval časopis, do kterého Vodička přispíval a který autorka nazývá jako Proporce (s. 7)? Co znamená slovo Kvardián, které píšete s velkým písmenem (s. 10)? Jak se dá nazvat kniha, kterou uvádíte pod českým titulem Alenčina dobrodružství v podzemní říši (s. 44)? Co to “Rosa právě cituje: Je smažno, lepě svihlí tlové se batoumají v dálnici” (s. 60)?
	Autorka v práci ohlašuje, že hodlá tento soubor doplnit a rozšířit v práci magisterské. Velmi to doporučuji a pro tyto účely připojuji některé faktografické připomínky (vyznačil jsem je i ve výtisku).
	Rád doporučuji práci Kateřiny Ševčíkové k obhajobě.

22. května 2010	doc. PhDr. Karel Komárek, Ph.D., 
	Filozofická fakulta Univerzity Palackého	v Olomouci.

Připomínky:
	S. 5: Dobré dílo nebyl sborník, nýbrž ediční řada.
	S. 5: “Jako farář...” - Deml nepůsobil všude ve funkci faráře.
	S. 6: nikoli “antidatován”, nýbrž “antedatován”. Zájmeno “jež” zde i často jinde užito chybně.
	S. 8: Voříšek se nejmenoval Josef.
	S. 10: Zkratku OFM v daném kontextu radím rozepsat v genitivu, tedy “Ordinis Fratrum Minorum”.
	S. 11: Jak mluvila Fráňa Zemínová o Panně Marii? To mělo být v poznámce místo dlouhého životopisu.
	S. 12: nikoli “redemtoristů”, nýbrž “redemptoristů”.
	S. 22: doporučuji vysvětlit zřídka užívaný termín “scholium”.
	S. 29: Akord doporučuji lišit na pražský, tzv. Durychův (1928-1933), a brněnský (od roku 1934).
	S. 30: “de sanctissimo eucharistie sacramento” neznamená “s Nejsvětější...” a jde spíš o název spisu zmíněného autora.
	S. 30: slovo “drvoštěpů” byste asi sama neužila a máte ho z cizího zdroje.
	S. 30: zkratku I. Reg. je třeba rozepsat “I. Regum”.
	S. 32: Deml uvádí oprávněně, že jde o 1. knihu Králů.
	S. 38 a 40: nikoli Otakar, nýbrž Otokar Fischer.
	S. 39 a 41: nikoli “dui leget intelligat”, nýbrž “qui legit intellegat”.
	S. 44: Článek o Durychovi: K šedesátinám Jaroslava Durycha. Akord 13, 1946-47, č. 4, s. 142-145.
	S. 44: znovu prohlédněte místo “Constantinus episque (???) Comes Provincialis” a doplňte překlad (“...průvodce provinciála”).
	S. 51: nikoli “plísněmi”, nýbrž “plísněni”.
	S. 54: “dubito” znamená spíš “pochybuji”.
	S. 54: nešikovná formulace “vstoupil do tamějšího benediktinského řádu”. Lépe “k tamějším benediktinům”, a i to je nešikovné, protože jiný řád v Břevnově není.
	S. 55: nikoli “necnon”, nýbrž “nec non”.
	S. 55-56: informace o “boji Benedikta XV. proti tzv. integrálnímu katolicismu” musí být z nějakého pochybného zdroje, který nerozumí věci. B15 byl proti modernismu stejně jako Pius X. Ovšem A. Kajpr to mohl chápat tak, jak tu uvádíte.
	S. 61: Nikoli “Nevíte, poněvadž”, nýbrž “Nevíte, že”.
	S. 61: “Quos ego” přeložit spíš “Já vás...” i s těmi tečkami a doplnit, že je to z Vergilia.
	S. 65: nikoli “Ordo”, nýbrž “Ordinis Cisterciensis”.
	S. 68: Kniha Judith. Podle svatojanské bible z roku 1889 připravil Jakub Deml. Tasov, M. Rosa Junová 1938.
	S. 69: co znamená “nemohli uvítat sv. Vojtěcha”? O kterou událost šlo?
	S. 72: Stepinac nebyl biskup “zábřežský”, nýbrž “záhřebský”.