Katedra bohemistiky
Oponentský posudek na magisterskou diplomovou práci

Autor: Bc. Veronika Bečková
Studijní obor: česká filologie

Název práce (česky/anglicky): 
Komparace tvůrčích období dramatika Davida Drábka / Comparison of the Creative Periods of the Playwright David Drábek

Vedoucí práce: prof. PhDr. Lubomír Machala, CSc.

Hodnotící kritéria | Hodnocení
| | 1,0–4
Soulad názvu práce s obsahem, schopnost formulovat cíl a závěry práce | 2,3
Teoretická podkladová koncepce, metodologie, terminologie | 2,3
Schopnost analýzy excerpovaného materiálu/předmětu výzkumu a následné syntézy | 2
Interpretace a argumentace | 2
Sekundární literatura, tvůrčí aplikace, schopnost kritického komentáře | 1,7
Struktura práce, výstavba textu, adekvátnost použitých stylistických prostředků, dodržení ortografické a gramatické normy | 2,3
Bibliografický a poznámkový aparát, jednotný způsob citací | 1,3
Výsledný průměr | 2

Pozn.: Pro hodnocení se používá tzv. jemná známková stupnice, tedy: 1,0 – 1,3 – 1,7 – 2,0 – 2,3 – 2,7 – 3,0 – 3,3 – 4.

Hodnocení písemné verze práce – návrh klasifikačního stupně:

Práce Veroniky Bečkové se pokouší srovnat dvě základní období tvorby dramatika a režiséra Davida Drábka: olomoucké a hradecké. Ve své práci navazuje na bakalářskou práci Dramatika Davida Drábka v Klicperově divadle. To je jistě výhodné, protože zkoumaný materiál dobře zná (a v textu to dokládá). Nicméně přináší to i svá úskalí. Práce je rozčleněna do osmi kapitol: první čtyři jsou svým způsobem kontextové nebo biobibliografické (situace divadla po roce 1989, kapitolka o životě, kapitola shrnující dílo Davida Drábka a kapitola o Studiu Hořící žirafy), kapitoly 5 a 6 pak jsou především analytické; vlastní komparace je koncentrována až do kapitoly osmé. Problém návaznosti obou prací spočívá v tom, že v analýzách zde vynechává ty texty, kterým se věnovala v bakalářské práci (patřilo by jim místo v kapitole sedmé). Jisté zkrácené analýzy přináší až v příloze. Tak se však stává koncepce práce asymetrickou, komparuje se zde něco, co není ve vlastním textu analyzováno. Chápu, že autorka nechtěla opisovat sama sebe, což by nebylo dobré. Nicméně bylo by metodologicky mnohem čistší, kdyby autorka zvolila jiný postup, kdyby analytické kapitoly vynechala a srovnání prováděla přímo: třeba podle motivů, výstavby, žánru atp. 
Samotné analýzy jsou sice bystré, nicméně poněkud mechanické: jdou chronologicky text po textu a omezují se vlastně pouze na dva aspekty – na tematickou stránku (přičemž si nejsem jist, zda diplomantka rozlišuje mezi tématem a motivem, případně látkou) a na postavy –, což považuji za nedostatečné (v bakalářské práci bylo spektrum analyzovaných aspektů širší).
Při vlastním srovnávání obou tvůrčích období pak diplomantka sleduje v zásadě opět jen některé aspekty textu, a to především ony tematické, byť jedna subkapitola (dvě strany) jsou věnovány „postupům“ a „znakům“ tvorby. Formulace závěru není ideální. Autorka příliš opisuje z úvodu, nicméně konstatuje, že některá témata jsou konstantní pro celou tvorbu a že některá se proměňují – podle ní téma konzumního způsobu života se objevuje až v druhé etapě, a to jako transformace tématu kritiky médií. Formulačně nepříliš šťastně uvádí jako nové téma krizi středního věku: „Dříve nevyužívaným tématem je neschopnost vyrovnat se s určitou fází života, nejčastěji s krizí středního věku“ (s. 66). I vysvětlení je poněkud přímočaré a v druhé části rovněž nepříliš obratně formulované: „Jelikož Drábek čerpá ze svých zkušeností, je absence tohoto tématu v dřívějším období pochopitelná.“ 
Práce není zcela prosta některých pravopisných a gramatických prohřešků, např: „V předchozích dramatech postavy vytvářející mediální svět nebo ty, které byli jeho výtvorem, „pouze“ znevažovali lidské bytí“ (30); Zavzpomíná na Švejka, jehož byla kdysi bytnou(,) a ke kulatinám ji přijde popřát její pravnuk, výtvarník Zdeněk Miler“ (36); I když žije uzamčená v domě, nic ji nechybí a je šťastná“ (52); Vše je pro ni totiž dobrodružstvím a i maličkosti(,) jako je vystřihování“ (52).
Práci hodnotím stupněm C.

Náměty pro obhajobu (formou otázek):

1.	V čem spatřujete podobnost tvorby Davida Drábka a Tarantinova filmu Pulp Fiction, o které mluvíte na s. 64 („Avšak máme za to, že Drábek se pro kompozici svých her nechal inspirovat především filmovými postupy (Quentin Tarantino: Pulp Fiction.“)?

PhDr. Jan Schneider, Ph.D.

V Olomouci 19. května 2015