Katedra bohemistiky
Posudek na bakalářskou diplomovou práci 

Autor: Tomáš Babůrek

Studijní obor: Česká filologie – anglická filologie

Název práce (česky/anglicky): Ironie, strach a obavy v díle Myši Natálie Mooshabrové Ladislava Fukse  

Vedoucí práce: doc. Mgr. Erik Gilk, Ph. D.
Oponent: Mgr. Ludmila Bartošová

Hodnotící kritéria	Hodnocení	
		 1,0–4	
Soulad názvu práce s obsahem, schopnost formulovat cíl a závěry práce	1,3	
Teoretická podkladová koncepce, metodologie, terminologie	1	
Schopnost analýzy excerpovaného materiálu/předmětu výzkumu a následné syntézy	1,3	
Interpretace a argumentace	1	
Sekundární literatura, tvůrčí aplikace, schopnost kritického komentáře	1,3	
Struktura práce, výstavba textu, adekvátnost použitých stylistických prostředků, dodržení ortografické a gramatické normy	1,3	
Bibliografický a poznámkový aparát, jednotný způsob citací	1,3	
Výsledný průměr	1,21	

Pozn.: Pro hodnocení se používá tzv. jemná známková stupnice, tedy: 1,0 – 1,3 – 1,7 – 2,0 – 2,3 – 2,7 – 3,0 – 3,3 – 4.

Hodnocení písemné verze práce – návrh klasifikačního stupně:

Bakalářská práce Tomáše Babůrka představuje analýzu Fuksova románu Myši Natálie Mooshabrové (1970), v níž se diplomant jednotlivými kapitolami zaměřuje na autorský styl, postavy, promítání totalitního režimu do atmosféry díla, motivy a symboly. Svým rozsahem (67 stran) výrazně převyšuje požadovaný standard bakalářské diplomové práce. 
Vlastní interpretaci předchází krátká kapitola věnovaná osobnosti Ladislava Fukse, jejímž cílem rozhodně není komplexní zmapování spisovatelova života ani díla, ale spíše objasnění některých momentů románu a pouze stručné seznámení s autorem. Diplomant se zde mimo jiné soustředí na Fuksovo úzkostlivé skrývání soukromí odrážející se v protagonistech jeho díla, kteří si před společností nasazují rozličné masky či, jako v případě Natálie Mooshabrové, dokonce tají skutečnou identitu. Zmiňuje i spisovatelův zdrženlivý postoj k hodnocení komunistického režimu, který vyvolává v kontextu analyzovaného románu řadu otázek. Na některé z nich diplomant odpovídá v podkapitole nazvané „Státní režim“.
Kapitola „Styl díla“ podrobuje pečlivé analýze Fuksovy všudypřítomné mystifikační postupy, repetitivní princip výstavby díla a s ním související jazyk hlavní postavy. Překvapivě skromnější prostor je věnován prvkům ironie. Přestože se k nim diplomant vrací v některých dalších kapitolách, měla by být tato problematika vzhledem k přítomnosti pojmu ironie v samotném názvu bakalářské práce probádána důsledněji. Obdobnou výtku lze vznést i k podkapitolce „Symbolika barev a přítomnost smrti“, jíž autor práce doplňuje interpretační rozbor protagonistky; navzdory očekávané škále barev, byť v případě Myší Natálie Mooshabrové značně omezené, zmiňuje barvu jedinou, černou. Poněkud neústrojně a pouze okrajově zmiňuje bílou v podkapitole zaměřené na postavu chlapce Linpecka (s. 43) a sivou v kapitole věnované propagandě (s. 52). 
Titulní postavu interpretuje Tomáš Babůrek prostřednictvím neopomenutelných převleků a masek a motivu travičství, které hrají v různých obměnách klíčovou roli i v dalších dílech Ladislava Fukse. Podrobnou analýzou Mooshabrové správně dospívá k její neuchopitelnosti, jež je příbuzným rysem většiny protagonistů spisovatele: „Je však jisté, že díky tomuto množství masek, za kterými kněžna skrývá svou totožnost, se ztrácí její skutečné já“ (s. 20). Velmi pečlivě si diplomant počíná i během zkoumání postav nevlastních potomků kněžny, Wezra a Nabule, a jejich komplice nazývaného „černý pes“, které označuje za centrum zla.  Podnětným postřehem diplomanta je rozpoznání funkce postav dětí spočívající v odhalování „veřejně známých tajemství o zmizelé kněžně“ (s. 34) či skutečné politické situaci v zemi. Na základě toho je role dětí trefně hodnocena jako aktivní v kontrastu s pasivitou dospělých. 
Tato zjištění, oponenturou zvláště kladně hodnocena, však ztrácí na působivosti následnými rozvleklými pasážemi popisujícími na dvanácti stranách vztah chlapců a rodičů, jejich rozhovory s Mooshabrovou, masky, které si dospělí nasazují a neposlušnost dětí. Diplomant si nepokládá mnohem zajímavější otázku, totiž v čem se od sebe postavy chlapců liší, co mohl Fuks variabilností jejich osudů sledovat. Přitom právě tato otázka vyvstává při odhalení povahy funkce dětských postav.
Bakalářská diplomová práce Tomáše Babůrka je přes uvedené výtky precizně vypracovanou interpretací Fuksova románu, která se drží vytyčených cílů a splňuje, v některých aspektech dokonce přesahuje, požadavky kladené na tento typ práce. Proto ji doporučuji k obhajobě. 

Datum a podpis oponenta práce:

31. 5. 2012		Mgr. Ludmila Bartošová