Filozofická fakulta Univerzity Palackého Olomouc
         Katedra aplikované ekonomie
Posudek závěrečné práce

Typ práce: Bakalářská

Jméno a příjmení studenta: Natálie Hráská
Oponent: Mgr. Tomáš Talášek
Téma závěrečné práce: Analýza interní komunikace v dané firmě

1. Náročnost práce na:
Teoretické znalosti | standardní | ~~vysoká~~
Vstupní údaje a jejich zpracování | standardní | ~~vysoká~~
Použité metody | standardní | ~~vysoká~~

2. Hodnocení práce:
Kritérium | Stupeň hodnocení (dle SZŘ UP)
| A | B | C | D | E | F
Stupeň naplnění cíle/cílů práce | | | | X | |
Logická stavba práce | | X | | | |
Podíl samostatné práce studenta ve vztahu k převzatým částem práce | | X | | | |
Vhodnost použitých metod | | | X | | |
Práce se zdroji včetně citací | | | X | | |
Úprava práce (text, grafy, tabulky) | | X | | | |
Stylistická úroveň, pravopis | | | X | | |
Využitelnost výsledků práce v praxi | | | X | | |

3. Otázky ke zodpovězení při obhajobě (a event. připomínky oponenta):

Bakalářská práce se zabývá interní komunikací ve firmě a její analýzou, přičemž je rozdělena na teoretickou a praktickou část. 

V teoretické části se studentka nejprve zabývá definicí komunikace a pojmů s tím spojených, následně se zaměřuje na interní komunikaci a na závěr sumarizuje tři výzkumy, které se zabývají interní komunikací. Silnou stránkou této části je, že studentka provedla poměrně důkladnou rešerši. Ke každému studovanému pojmu vždy uvádí několik publikací (autorů) a jejich pohled na dané pojmy. Autorka u každé části vychází zpravidla z jedné publikace, ale vhodně uvádí i další definice/poznatky od jiných autorů. Čtenář si tak může udělat ucelený obrázek o tom, jak na daný pojem pohlíží různí autoři. Bohužel v některých částech autorka zapomíná pojem řádně zadefinovat (např. 1.8 Zpětná vazba – tento pojem je hlouběji rozebrán, ovšem není zadefinován), případně za definici uvádí něco, co definicí není. Například v kapitole 2.1 Vymezení pojmu interní komunikace je na straně 19 uvedeno: McLaganová a Krembs (1998, s. 15) uvádějí tuto definici (interní komunikace): „Komunikovat přímo je právo, závazek a odpovědnost, které nesou všichni bez ohledu na roli nebo pozici organizaci.“. Toto však není definicí interní komunikace.  Některé podkapitoly (např. 1.7 Komunikační bariéry) jsou velmi stručné a zasloužily by si větší pozornost. Dále bych zmínil, že autorka v první části uvádí tvrzení, která nejsou ničím podložena. Například v kapitole 1.6 Efektivní komunikace na straně 13 je uvedeno „Šedesát procent úspěchu v zaměstnání tvoří to, jaké lidi známe, třicet procent je tvořeno dojmem, který jsme schopni vzbudit, a jen deset procent tvoří, jak zdatní a dobří jsme ve své práci, co známe a co umíme.“, aniž by byl uveden zdroj tvrzení. Stejně tak některé ne zcela standardní pojmy jsou používány bez vysvětlení (při prvním použití), například komunikační média.

Praktická část se zabývá dotazníkovým šetřením, které se týká zaměstnanců pobočky vybrané firmy (firma požádala o zachování anonymity). Šetření proběhlo na čtrnácti zaměstnancích a probíhalo formou e-mailové komunikace. Dotazníkové šetření obsahovalo 14 otázek, pomocí kterých studentka odpovídala na 4 výzkumné otázky a dvě předem stanovené hypotézy. Odpovědi na každou otázku jsou přehledně zobrazeny pomocí sloupcových grafů a doplněny o komentář. Následně jsou poznatky shrnuty a vyhodnoceny. Toto vyhodnocení bohužel probíhá jen na dvou stranách a následuje závěr práce. Je otázkou, zda by nestálo za to provést nějakou podrobnější analýzu, než jen zobrazení odpovědí na jednotlivé otázky. Například u prvních sedmy otázek (kromě otázky číslo 2) se téměř vždy objevuje právě jedna negativní odpověď (u otázky číslo 7 jsou dvě). Z mého pohledu by bylo vhodné ověřit, zda se jedná o tutéž osobu nebo se jedná o více osob. 

Hlavní problém praktické části ale vidím v následujícím. Hypotéza H1 zní „Více než 50 % zaměstnanců je spokojeno s nastavenou zpětnou vazbou od nadřízené/ho.“, přičemž pro její potvrzení/zamítnutí používá studentka otázku číslo 6: „Poskytuje Vám nadřízená/nadřízený dostatečnou zpětnou vazbu týkající se vaší práce?“. Bohužel tato otázka nelze použít pro potvrzení/vyvrácení, protože v hypotéze se mluví o spokojenosti, kdežto v otázce o dostatečnosti. Obdobná věc platí i pro třetí výzkumnou otázku: „Je vnímána zpětná vazba ohledně provedené práce jako přínosná?“. V dotazníku se na přínos žádná otázka neptá. Dotazník tedy není správně sestaven.

Autorka si v práci stanovila dva cíle – prozkoumat interní komunikaci v dané firmě a podpořit osobní rozvoj v dané oblasti. Bohužel v závěru práce se věnuje pouze prvnímu cíli a druhý cíl práce tedy není naplněn.

Práce je dobře strukturovaná, ale čtení kazí fakt, že by si zasloužila ještě jednu korekturu. Hlavní problém je, že je v textu spousta vět, které nedávají smysl, například na straně 20 „První z nich je text, to znamená, co a jakým způsobem zprávu předáme.“. Stejně tak se v textu občas objevují chyby – například v závěru autorka uvádí, že formulovala 4 hypotézy, přičemž má 2 hypotézy a 4 výzkumné otázky. 

Autorka v textu cituje přes 30 publikací a na publikace často odkazuje. Bohužel se v textu objevuje několikrát odkaz na publikace, které v seznamu literatury nejsou (Hergie, Tourish, 2004; Moravcová, Hola 2013). Zvlášť u druhé publikace je to škoda, protože se jedná o vědecký článek, který popisuje studii o interní komunikaci. Naopak publikace Krizová komunikace s médii od V. Bednáře v textu citována není.

Práci doporučuji k obhajobě a prosím autorku o zodpovězení následujících otázek:
1.	V odstavci zabývajícím se praktickou částí práce navrhuji podrobnější analýzu. Můžete prosím ověřit, jestli se opravdu jedná o tutéž osobu?
2.	Při vyhodnocení Hypotézy H1: „Více než 50 % zaměstnanců je spokojeno s nastavenou zpětnou vazbou od nadřízené/ho.“ tvrdíte, že dle otázky číslo 6 (když budeme ignorovat mou výtku o tom, že tuto otázku nelze použít) kladně odpovědělo 35,7 % respondentů. Co Vás vedlo k tomu, že jste do skupiny nezařadila i respondenty, kteří odpověděli Spíše ano?
3.	V kapitole 2.5.3 Vybrané komunikační prostředky vyjmenováváte nejčastější prostředky interní komunikace. Zajímalo by mě, zda do kategorie e-mailové komunikace spadá i Instant messaging (Skype, Jabber, ICQ…), případně jestli jste v literatuře narazila na tento způsob interní komunikace.
4.	Dostala jste z pobočky firmy nějakou zpětnou vazbu na Vaše výsledky? A případně jaké (pokud toto můžete sdělit).
5.	V cílech práce uvádíte, že chcete podpořit svůj osobní rozvoj v dané problematice. Tento cíl v práci ale není naplněn. Můžete nějak krátce shrnout, v čem Vám práce pomohla nejvíce?
 
4. Práce je doporučena k obhajobě.

6. Navržený klasifikační stupeň: C

Olomouc, 18.12.2017
Místo a datum vyhotovení posudku				Podpis oponenta závěrečné práce