Katedra bohemistiky
Posudek na bakalářskou diplomovou práci 

Autor: Martina Krajcová

Studijní obor: Česká filologie - Německá filologie

Název práce (česky/anglicky): Analýza časopisu Lumír v letech 1883 - 1893 / Analysis of journal Lumír between the years 1883 and 1893

Vedoucí práce: Mgr. Jana Vrajová, Ph.D.

Hodnotící kritéria	Hodnocení	
		 1,0–4	
Soulad názvu práce s obsahem, schopnost formulovat cíl a závěry práce	2,3	
Teoretická podkladová koncepce, metodologie, terminologie	2	
Schopnost analýzy excerpovaného materiálu/předmětu výzkumu a následné syntézy	2	
Interpretace a argumentace	2	
Sekundární literatura, tvůrčí aplikace, schopnost kritického komentáře	2	
Struktura práce, výstavba textu, adekvátnost použitých stylistických prostředků, dodržení ortografické a gramatické normy	1,7	
Bibliografický a poznámkový aparát, jednotný způsob citací	1,3	
Výsledný průměr	1,9	

Pozn.: Pro hodnocení se používá tzv. jemná známková stupnice, tedy: 1,0 – 1,3 – 1,7 – 2,0 – 2,3 – 2,7 – 3,0 – 3,3 – 4.

Hodnocení písemné verze práce – návrh klasifikačního stupně:

Bakalářská práce kolegyně Krajcové přináší analýzu časopisu Lumír v letech 1883 – 1893, proto má do jisté míry evidenční povahu inklinující k popisnosti; to ovšem u textu podobného druhu není ke škodě. Shromážděné množství materiálu svědčí o poctivosti, se kterou autorka k práci přistoupila. V prvních třech kapitolách kolegyně Krajcová důkladně zpracovala historický kontext, složení redakce týdeníku Lumír a proměny jeho obsahu v závislosti na osobnostech, jež právě časopis vedly; podrobněji od zakladatele Lumíra F. B. Mikovce až po V. Dyka; uvedla však i redaktory působící v Lumíru až do ukončení jeho vydávání zásahem německých úřadů v roce 1940.
Slečna Krajcová velmi správně pochopila a popsala význam týdeníku Lumír jak pro soudobé recipienty, tak i pro současné literárně historické bádání. Zvláště si cením její práce s primárními zdroji a až na výjimky dobré práce se sekundární literaturou, protože solidní literární historie se bez důkladné heuristiky nemůže obejít.
Vlastní analýze je věnována čtvrtá kapitola, a ačkoli se jedná o kapitolu nejrozsáhlejší, jistě je na místě drobná metodologická výtka – pokud autorka v názvu i úvodu práce slibuje analýzu, měla by jí věnovat více prostoru. Rozbor je členěn do podkapitol dle rubrik, jak se v Lumíru objevovaly; nejprve se kolegyně Krajcová zabývá poezií publikovanou v daném období, v další části pak próze, zbylé texty zmiňuje v podkapitole Ostatní rubriky. Drobnou nevýhodou práce je poměrně málo prostoru věnovaného překladové literatuře (úhrnem za prózu i poezii jen necelé tři strany), přestože právě publikované překlady umožňují dobře mapovat proměnu dobových estetických preferencí. Ty se slečna Krajcová pokusila zachytit, nicméně k tomu použila nepříliš přesvědčivé argumenty (míním např. úsudek týkající se A. Sovy a impresionistických tendencí v jeho tvorbě – pětice básní publikovaných v týdeníku Lumír během dvou let patrně jen těžko mohla výrazně přispět k utváření nového charakteru Lumíra, jak autorka tvrdí na s. 35; v tak velkém množství textů je to příliš malý vzorek). Malou výhradu mám k autorčině práci s literaturou; volba citací je v jejím podání buď poněkud samoúčelná (na s. 22 tak čteme, že úsilí o lidovost bylo jedním z hlavních rysů literatury 2. pol. 19. stol., čímž chtěla autorka ozřejmit otiskování pověstí v Lumíru); nebo je zvolená citace vzhledem ke svému účelu příliš vágní a bylo by vhodnější volit věcnější výrok (např. na s. 31 autorka na základě citace definuje moderní autory jako ty, jež mají za cíl objevovat neobjevené). Na téže straně je pak spíše jen globalizujícím formulačním nedostatkem, že slečna Krajcová vyjmenovává nové směry (impresionismus, symbolismus, naturalismus, dekadenci a kritický realismus) a hodnotí je jako subjektivní, individualistické a potlačující vše racionální, což pro naturalismus ani kritický realismus jistě neplatí.
Práce má další okrajové nedostatky, jež svědčí snad o určité nepečlivosti a snižují její celkovou úroveň; nevnímám je však jako zásadní a uvádím je jen proto, aby se jim autorka mohla napříště vyvarovat: na str. 14 a 47 chybí u označených citací zdroj; patrně vlivem nepozornosti se na s. 29 objevily chyby ve vlastních jménech autorů (Boudelaire namísto Baudelaire – na dalších místech v práci je však jméno uvedeno správně; Gautiere namísto Gautier, Zigmund Winter; v citacích je často zaměňován Forst a Forts; pseudonym Josefa Thomayera zní v nominativu R. E. Jamot, nikoli Jamota). 
Celkově lze práci kolegyně Krajcové hodnotit jako poměrně poctivou snahu o pozitivistické zpracování tématu; přes drobné formulační nedostatky autorka prokázala své odborné kompetence a schopnost užívat odborný styl spisovné češtiny, ačkoli některá tvrzení by bylo možné stylizovat lépe. Impulsem pro diskusi při obhajobě může být autorčino tvrzení uvedené v závěru práce, že v analyzovaném období z Lumíra ustupovala dříve častá vlastenecká poezie: Jak často se v Lumíru s ohledem na jeho zaměření a ve srovnání s ostatními periodiky objevovala vlastenecká poezie? Objevovala se poezie bez vlasteneckého zaměření dříve než v analyzovaném období?

Práci doporučuji k obhajobě a navrhuji hodnocení C.

Náměty pro obhajobu (formou otázek):

Jak často se v Lumíru s ohledem na jeho zaměření a ve srovnání s ostatními periodiky objevovala vlastenecká poezie? 
Objevovala se poezie bez vlasteneckého zaměření dříve než v analyzovaném období?

Datum a podpis vedoucího práce:

	19. 5. 2015					Mgr. Klára Zapletalová 

Hodnocení průběhu obhajoby (prezentace, odpovědi na otázky a připomínky z posudků, diskuse v plénu) – návrh klasifikačního stupně:

Výsledné hodnocení –klasifikační stupeň:

Datum a podpis vedoucího komise pro obhajoby BDP: